Previously on Taken...
Do I?
To us.
Us.
Do you know what you're gonna name her?
Allie.
Her name is Allie.
ERlC: I want you to join me in the program, Mary.
You're grandfather found this in Pine Lodge, New Mexico.
Found it at a crash site.
So it's all true.
This is something that shouldn't go outside the family.
What's this, Allie?
That's my journal.
I write down things I think of and stuff.
We need your help, gentlemen.
You'll stop playing games and tell us everything you know
about whoever it is who's out there and what the hell they want.
Mr Miller has an implant.
We're monitoring it.
The implants broadcast on a spread spectrum.
We block those frequencies, the implant doesn't register.
ERlC: Will this work on Allie?
We can block her frequency, too.
And they can't find her.
ERlC: Let's pick her up.
She can manipulate time.
That therapy group her mother's in? We have someone in that group.
Put your gun away, Ray!
You don't want to do this. Put the gun away!
You know who's in there, right, besides the little girl?
Her mother and her father-Charlie.
That means he knows, and that's two people with a lot of information
that have had some pretty bad experiences with us over the years.
They have to go.
Dr Penzler, too.
What are you doing, Allie?
Look at me, Dad.
Get away!
Take the little girl and-it's a trick!
Run!
Come on!
I'll take care of you. Come on.
Where did they go?
ALLlE: Miss Crawford...
I'm ready to go with you now.
Винаги съм знаела,
че в мен има нещо различно.
Но когато всичко това започна,
когато вече можех да правя разни неща,
беше ме страх.
Също като в сън, в който сънуваш, че падаш
и се чувстваш прекрасно,
докато не започнеш да се чудиш дали си в състояние да се спреш.
Това беше хубав номер.
Ти си едно много важно момиченце.
Какво имаш предвид?
С това, което можеш да правиш,
би могла да изведеш всички от сградата.
Защо ни позволи да те вземем?
Исках да оставите майка ми и останалите хора на мира.
Боях се, че може да нараните някой.
Помислих си, че ако тръгна с вас, те ще бъдат добре.
Али?
Часът е дванадесет и седемнадесет минути. Губят ни се два часа.
Какво?
Губят ни се два часа.
Всички ли сте добре?
Съжалявам за това, което направих.
Няма нищо, жив съм. Всички сме живи.
Тръгвайте си, но не се прибирайте у дома.
Отидете някъде другаде, където да сте в безопасност.
- Али? - Тръгвайте! Хайде!
Али!
Хайде!
Али?
Али!
Лиса, Али я няма тук, тръгнала е с тях.
Къде са я отвели? Защо я взеха?
Али!
Трябва да намеря дъщеря си, моля те!
Знам.
Али го направи това.
Времето, всичко това.
Али е направила това?
Да.
Тя спря времето.
Тя спря нас,
спря ни и остави времето да си тече.
Искаше да сме в безопасност и направи това.
На нея и трябваше това време,
за да може тя да тръгне с тях без да се опитваме да я спрем.
Тя се опита да ни спаси.
Идвам!
Слава богу, толкова се притесних!
Ходих до апартамента ти четири пъти.
Постоянно звънях. Какво се случи? Добре ли сте?
Али изчезна.
Знаеш ли коя съм?
Не точно.
Well...um...
На нашите семейства са им се пресекли пътищата.
Моите и твоите майка и баща.
Мисля си, че ти и аз може би сме края на всичко това.
Ние може да сме просто началото.
Дядо ти не беше щастлив човек.
Защо толкова се стараеш да бъдеш като него?
Почти стигнахме до летището. Най-добре е да поставим това нещо на мястото му.
Лиса.
Лиса, всичко е наред.
Лиса!
Нина?
Тук съм. Точно пред теб съм.
Не мога да виждам! Не мога да видя нищичко!
Лиса!
Lisa!
Добре ли си? Можеш ли да ме видиш сега?
Какво ти стана?
Не знам.
Бях някъде другаде.
Бях някъде другаде и
където и да беше,
не можех да видя нищо.
Тя винаги бе...
Тя още от началото беше едно красиво бебе.
И много умно.
На седем месеца вече си играеше на куку.
Имам видеокасета вкъщи с нейните първи стъпки.
Трябва да я видиш.
Бих искал.
Винаги между нас имаше връзка.
Винаги знаех къде точно се намира,
какво си мисли, как се чувства.
Взимах я всеки ден от училище. Веднъж спрях, за да си взема нещо.
Тя излезе от сграда на училището със зачервен нос и главоболие.
Звучи глупаво, нали?
Всяка майка е така.
Не, не всяка.
Съжалявам много.
Това е защото Али е надарена, нали?
Тези хора, които са я взели искат да научат всичко, което тя може.
Да, така е.
Ще направим всичко по силите си, за да ти помогнем да си я върнеш.
Имам няколко ризи, които ще ти станат.
През годините, едно момиче се сдобива с разни сувенири.
Али изпусна това в парка,
когато избяга от тренировката.
Преди дванадесет часа имаше куршум в белия ми дроб.
Трябваше да съм мъртъв.
Защо не съм изненадана, че не си мъртъв?
Тя е просто едно дете.
Тя не искаше това.
Не трябваше да прави нито едно от тези неща.
Не е честно! Въобще не е честно!
Ще я намерим.
Как?
Когато сте извършили нещо, което не можете да върнете,
нещо което не разбирате,
тогава започвате да се придържате
към нещата, които разбирате.
И се опитвате да намерите смисъл във всичко.
Защото вярвате, че всичко което трябва да направите,
за да се получат нещата е на намериш някаква причина.
Но какво става когато намираш причини
и разбираш, че те не са твои?
Как да намериш някаква утеха и смисъл в това?
На път са.
Нямахме възможност да поговорим.
За какво?
За баща ти.
Няма нищо за казване.
Направи каквото трябваше за проекта.
"За проекта".
Когато бях малка,
всеки път когато бях извън града, често си представях разни таратайки,
something like that,
колко по-добър ни би бил живота, ако бяхме си заминали.
Ти си бил вътре в кораба.
Да, много пъти.
В този от Грум Лейк.
Беше прекрасно.
Нали?
Да.
Това беше моето наследство.
Корабът, телата.
Наследството на дядо ми.
Баща ми разпиля всичко това.
Държеше всичко в ръцете си, а допусна да му се изплъзнат.
Не би могъл да ги спре.
Трябваше поне да опита.
Не изпитваш никакви угризения, нали?
Мислиш ли, че това ме прави лош човек?
Направи каквото трябваше.
Разбрах за баща ти.
Моите съболезнования.
Беше злополучна грешка.
Грешка?
Момичето тук ли е?
Вътре е.
Наистина ли мислите,
че това нещо на главата й блокира сигнала?
В момента, те са си в кораба, чешейки се по сивите глави,
питайки се: "Къде е нашето момиче?".
После, когато свалим щита, те ще се появят.
Сигурен ли сте, че ще можем да ги свалим?
Откъдето и да идват,
от най-далечната звезда, от най-отдалеченото пространство,
в момента, в който влязат в нашето време и пространство,
те ще се изправят пред законите на нашата физика.
Сигурен ли сте в това?
През 1947 г. в Розуел, Ню Мексико,
един техен кораб се разби след като се блъсна в един шпионски балон. Един балон.
Напълно съм сигурен.
Свършихте добра работа. Задължени сме ви.
Какво е това?
Charlie company, move out!
Искам да ви благодаря от името на страната ни
за приноса ви към този успех.
Свършихте си вашата част, г-це Кроуфърд.
Момичето е вече под опеката на армията.
Ще я вземем оттук.
От три поколения моето семейство се подготвя за това.
Посветих кариерата си, живота си на това.
Не си мислете, че не оценяваме това.
След няколко дни,
вероятно ще можем да стъпим в техен кораб,
да се срещнем с тези същества,
да разберем за какво е всичко това.
Ако си мислите, че ще стоя настрани,
докато се опитвате да ме извадите от това, значи сте си загубил ума.
Вие нямате никакъв избор.
Вие сте отстранена. Отидете някъде, починете си.
Какво трябва да направя сега?
Трябва да оправя бъркотията, която направихте в Сиатъл.
Докторката - тя е пречка. Трябва да я премахнем.
А родителите на момичето да затворим някъде, докато това свърши.
Не искам да ми се размотават наоколо.
Имаме хора за това.
Казахте, че смъртта на баща ви е била грешка.
Някои хора прекарват остатъка от живота си в затвор за такава грешка.
Не ми се пречкайте.
Можете да пътувате заедно с мен, докторе.
Да ме осведомите по пътя.
Извинете?
Трябва ни експертното ви мнение.
Нямате право на избор, докторе.
Хайде, да вървим.
Uh-
Майло и аз ходихме навсякъде.
Разпитвахме хората по ресторанти и бензиностанции.
Хора от всяка група, която познаваме
ни помагат в това.
И нищо.
А ако го направим публично?
Няма да тръгнат след теб, ако целия свят ги гледа.
Обадих се на Канал 4.
Казах, че дъщеря ми е отвлечена от тайна правителствена агенция.
Те ми казаха да се обадя в полицията.
А аз им казах, че те няма да свършат никаква работа,
и те ми дадоха друг номер.
На някаква психиатрична клиника.
Пуснахме обява в Ню Йорк Таймс.
Така Лиса влиза във връзка с нейния чичо.
Том ще се обади скоро.
Студено ми е.
Скоро ще пристигнем.
Благодаря.
Лиса.
Страх ме е, Чарли.
Много ме е страх.
Колко могъщо е това малко момиченце, докторе?
Тя демонстрира възможности, извън всяко въображение.
Може да манипулира времето,
може да проектира образи,
като ги вади от нашето съзнание.
Колко е могъща, а?
Въпросът, който трябва да си задаваме е,
защо тя ни позволи да я вземем въпреки всичко?
Това е гласовата поща на доктор Чет Уейкмън.
Доктор Уейкмън е извън обхват.
Моля, оставете съобщение.
Кабинетът на генерал Биърс.
Обажда се Мери Кроуфърд.
Можете ли да ме свържете с генерала?
Съжалявам, г-це Кроуфърд. Той не е тук.
Кажете му, че имам нова информация, която ще иска да чуе.
И дойде моментът, който винаги съм знаела, че ще дойде.
Винаги имах това усещане, че един ден
ще трябва да извърша нещо много трудно.
Надявах се, че ще намеря начин да го направя,
без някой да пострада.
Съжалявам, сър. Има токсично изтичане. Трябва да обърнете колата си.
No one's allowed to go through.
Let's get the gate.
Как си?
Добре съм.
Може ли да те попитам нещо?
Чух, че си им позволила да те вземат,
че си отишла при тях и си им казала, че тръгваш с тях.
Аха.
Също така чух, че можеш да правиш разни неща,
разни магии и тем подобни.
Това истина ли е?
Да.
След като имаш тези способности, защо просто не ги спря?
Страхувах се, че ще наранят други хора.
Ти си едно смело момиче.
Не се чувствам много смела в момента.
Хей...
По-късно бих могъл да донеса книга и да ти почета.
Чела ли си "Хъкълбери Фин"?
Не.
Имам едно копие в раницата.
Винаги я нося с мен.
Беше любимата книга на майка ми.
Тя ни печеше сладки,
и ние си ги поделяхме, докато тя ни четеше.
Ако това не те натъжава,
бих искал да чуя историята.
Не, това не би ме натъжило.
Ще бъде хубаво да си я припомня.
Операцията се нарича: "Падащи чинии".
Трите джипа, екипирани с ракети
ще са тук, тук и тук,
покрити с камуфлажна мрежа.
Мишената, господа, ще бъде във въздуха.
Ще бъде голяма.
Наблюдателният постове ще са тук на хълма, за да ни предупредят.
По двама мъже за всеки пост.
Ще се опитаме да свалим това нещо непокътнато на земята, нали сър?
Такъв е планът.
След като го свалим, сър, как ще ги намерим онези?
Всички сте гледали онзи видеозапис. Знаете колкото мен.
Те могат да вършат някои наистина изумителни неща.
Могат да взимат хора през стените.
Могат да те накарат да виждаш неща, които не са там.
Няма проблеми, нали? Вие сте най-добрите.
Ще се биете с враг,
който никой войник досега не е срещал.
Не мога да ви кажа какво ще стане,
но мога да ви кажа това.
Вие ще си спечелите място в историята.
Тя е напълно нормална.
Няма отклонение в характера на мозъчните вълни,
нищо и в химичния състав на кръвта й.
Тялото й е човешко.
Разбира се, че е такова.
Няма да намерим нищо.
Тази част от нея, която не е човешка е способността на пълна мимикрия.
Тогава какво търсим?
Не знам.
Някакви въпроси?
Може ли да се направи нещо, за да се увеличи силата на обстрела, сър?
Аз ще се целя в средата на това нещо и ще се моля.
Някакви други въпроси?
Генерале?
Генерале.
Трябва да говоря с вас за Али.
Нещо случило ли се е?
Нейните способности току що започнаха да се проявяват.
Трябва да я запазим за следващи изследвания.
Значи не ви харесва мисълта, че я използваме за примамка.
Нека да не мислим за това като за риболов.
При риболова закачаш червейче на куката.
Рибата захапва червея и закача кукичката. Прав сте, червеят е на поднос.
Но това е ловджийска страна,
така че мислете за нея като за солта, която ближат животните.
Еленът идва да ближе сол и бум, застрелвате елена.
Нищо не и се случва на солта.
Генерале, аз...
Мисля че има някакво неразбирателство тук.
Неразбирателство. Наистина ли?
Да. Вижте.
Уговорката по плана,
а аз разработих този план,
бе да има експлозия над кораба.
Ефектът от взривната вълна ще свали кораба невредим.
Ние не сме на лов за елени,
както елегантно се изразихте.
Опитваме се да съберем образци.
Моите заповеди са да се свали кораба им,
и да върнем кораба и телата, които вашите хора изгубиха.
И, ако е възможно,
да вземем пътниците на кораба живи,
а ако не, е, ще имаме повече тела за изследване.
Това е възможност за връзка със същества
от друг свят.
Ние сме на ръба на най-важният момент
в човешката история.
Според мен, ние сме във война.
Тези същества отвличат наши граждани против тяхната воля,
нахлуват във въздушното ни пространство, в живота ни, дори в ДНК-то ни.
Това са безподобни актове на агресия.
Ние сме във война с враг, който дори не разбираме.
Така че ще направя каквото трябва да се направи.
Момчета, мислите ли че тези ще свършат работа?
Превъзхождат ни с оборудване,
вероятно и числено.
Тогава план А: ракетите си свършват работата
и ги свалят от небето.
План Б: да си държиш главата
между краката и да целунеш задника си за сбогом.
Няма план В, господа.
Знаеш ли какво правят те?
За пробите и нещата им?
Чух, че ти показват такива неща, които ти пръскали мозъка.
Аз пък чук, че едни от тях слезли в Небраска преди две години,
взели цял взвод
и ги изтрили от лицето на земята.
Аз си мисля, че това е нещо от рода на тренировъчно обучение
по психологическа война.
Да видят как ще се справим в една невъзможна ситуация.
- Казваш ми, че няма никакви извънземни? - Точно така.
Всички сме гледали онези видеозаписи.
Виждал съм и аутопсия на извънземни.
Беше страхотно.
Изглеждаха по-истински от всякога.
Веднъж срещнах един от специалните сили, да разпитва двама моряка,
които бяха отвлечени направо през стените на казармата им.
Няколко часа по-късно се появиха, целите с разни белези по телата.
Не се оправиха никога.
Това са тестове за наркотици.
Химическа война или нещо подобно.
Няма да се бием с никакви извънземни. Ние сме като някаква лабораторни мишки.
Не мислиш, че ще нападаме летящи чинии, а?
Не, не мисля.
Мисля, че това е много потайна, необяснима зона на "Не питай".
Както и да е, ние сме примамката.
Махнете я! Махнете я! Махнете я!
Имам фобия от хлебарки, ясно?
И това е мъжът, който ще спаси света от
извънземна заплаха.
Хайде на работа.
"Успели някак да го познаят;
удавникът бил на неговия ръст.
дрипав, с много дълга коса,
точно като на баща ми;
само лицето не могли да разпознаят,
защото било стояло толкова време във водата,
та не приличало вече на лице.
Разправяха, че плувал по гръб.
Извадиха го и го погребаха на самия бряг.
Само че радостта ми не трая много.
Скоро се сетих,
че удавен мъж
не плува по гръб, а по очи.
Тоя удавник не ще е бил баща ми."
Не става ли малко страшно?
Добра е, хареса ми.
Спомням си, че си представях тази река.
Когато си я представях,
винаги беше тъмна и покрита с мъх,
дърветата висяха край нея.
Не е същата, както когато Том и Хък са за риба.
Бях толкова уплашен, но също така ми и хареса.
А майка ми идваше под завивките при мен
и ми четеше тези пасажи.
Майката ти е била добра жена.
Да, беше.
Моята майка също.
Майка ми е чудесна.
Искаш ли да продължа?
Да, моля.
"На разбойници играхме цял месец.
После аз се отказах.
Отказаха се и другите момчета.
Никого не ограбихме, никого не убихме,
само уж нападахме.
Обикновено се втурвахме от горичката
срещу свинари или срещу жени,
които караха в колички зеленчук и плодове за пазара,
ама ни веднъж не ограбихме някого."
Оценявам това, полковник.
Мислех си, че заради историята, която имат нашите семейства,
бихте могли да ми дадете местоположението им.
Да, разбирам какво означава "необходимо основание",
задник такъв.
Трябва ни помощта ти.
Влезте.
Моля, седнете.
Спуснете завесите.
Не се притеснявайте. Никой няма да дойде тук.
Какво искате да кажете?
Работя за тях, Чарли.
Аз бях тази, която им се обади.
Казали сте им за Али.
Лиса.
Просто ми кажете къде е тя.
Моля те, Хариет, кажи ми къде отведоха Али.
Не знам. Опитах да им се обадя.
Всички номера, които ми бяха дали са изключени.
Няма как да ги открия.
Всички в групата ти вярвахме.
Доверихме ти се, а ти ни предаде.
Те ми казаха, че така помагам.
Казаха ми, че имат доказателства, че хората, които са отвличани,
се намират в по-голяма опасност, отколкото си мислят. Мислех...
Мислила си си, че помагаш?!
Казала си им, че Чарли е тук, казала си им, че Али е с нас,
и сега тя е при тях!
Лиса, съжалявам много.
Искам да ме подложиш на хипноза.
Между нас с Али има връзка.
Вярвам, че е така.
Има моменти, когато
чувствам Али,
където добивам усещането, къде точно се намира.
Да.
Имах подобни преживявания постоянно,
докато не взеха Али.
Продължавам да имам това усещане да знам къде се намира и какво прави.
Много е силно.
Искам да ми помогнеш да я открия.
Ще трябва да навлезем много надълбоко.
И преди сме го правили,
но честно, Лиса, не съм сигурна, че ще се справя.
Можеш ли да ми помогнеш?
Имаме си работа с нещо, което не разбирам напълно.
Дори и да съм в състояние да го направя,
хипнози от такъв вид могат да са много опасни.
Сигурна ли си, че си готова за това?
Ще направя всичко, за да си върна дъщерята.
Направи това за мен.
Задължена си ми много.
Повечето от битките, които хората водят,
са за нещо просто.
Искат нещо, които други хора имат.
Или може би се страхуват, че ще го поискат
и тръгват срещу тях първи.
Хората винаги си мислят, че когато спечелят,
това ще бъде краят.
Всичко ще бъде наред от този момент нататък.
Но всичко се променя.
И утре, това за което си се бил,
ще бъде само спомен.
Като всичко останало, което вече се е случило.
Готови сме да свалим щита, докторе.
Това, което ще правим е изключително деликатно.
Ще ни бъде значително по-добре, на мен и на Лиса,
ако няма никой друг в стаята.
Всичко е наред.
И на третото дълбоко вдишване...
Сега искам да отидеш на онова място, където ти и Али сте във връзка.
Можеш ли да я намериш заради мен?
Да.
"Затова ние ще поставим засада,
каза Том,
ще избием всички и ще заграбим богатствата.
Накара ни да наточим сабите, да почистим пушките си
и да бъдем готови."
Сега ще сваля това нещо от главата ти.
Не е много светло тук,
но може да те заболят очите отначало.
Разбра ли ме?
Да.
Какво виждаш сега?
Тъмнина. Всичко, което виждам е тъмнина.
Мога да виждам.
Има хора, които ме гледат.
Не се чувствам добре.
Всички тези хора
чакат нещо да се случи.
Искат нещо.
Чакат някого.
Знаеш ли къде се намираш?
Прилича ми на болница,
но не е.
Мирише ми на мухъл,
както на някой таван.
Сега какво виждаш?
Ugh!
Но аз не знам дали това ще се случи.
Обиколена съм от много гняв и страх.
Лиса, Лиса.
Чарли?
Не знам дали те ще получат това което искат,
но знам, че ще я пазят.
Ще я пазят, докато не получат това, което искат.
И какво ще правим сега?
Ще чакаме.
Колко дълго ще чакаме?
Не знам.
Вярвате ли, че ще се появят?
Абсолютно.
Но аз вярвам в много неща.
Той се кани да получи особена болка в задника.
Ако са тръгнали след доктор Пенцлър, следващата трябва да си ти.
Не ми пука за това.
Искам единствено да намеря Али.
Къде ли е тя?
Бях с нея в тази стая.
Стая е.
Голи стени, с парчета хартия,
Като във ферма.
Защо ферма?
По начинът, по който изглеждаше стаята.
Имаше нещо на стената. Регистрационни номера.
Стари, ръждясали регистрационни номера на коли.
И един календар със снимка на трактор.
Вътре бяха всички тези хора.
Видях мъжът, който се опита да ме отвлече навремето,
но имаше и един в униформа.
Каза, че имало регистрационни номера на стената?
Да, доста стари.
От кой щат бяха?
Нека да помисля.
Северна...
Северна Дакота! Северна Дакота!
Това вече е нещо.
Северна Дакота и ферма
не стесняват кръга толкова много.
"Фуражи и смески Уолингтън".
Календарът на стената! Така се казваше мястото!
Северна Дакота. Не знам точно кой град.
Потърсете "Фуражи и смески Уолингтън".
Сигурна ли сте?
Нищо.
Няма такова място в целия щат.
Запитайте се,
какво биха направили Мади Хейс и Дейвид Адисън?
А казват, че да гледаш телевизия по пет часа на ден
в продължение на двадесет и шест години е нещо лошо.
Тези същества не са с човешка форма.
Позволяват ни да видим, това което искат, нищо повече.
Правителството ни знае за това.
Гълф Брийз, Екзитър, Дейтън..
Обичам го този. Вярва във всичко.
Страшната част е че доста често се доближава до истината.
...нашето правителство е замесено в масивна конспирация,
за да прикрие нещата.
Обадете ми се и ми разкажете вашата история. Тук е Уилям Джефрис.
Поговорете с мен и аз ще поговоря с вас.
Здравейте. Аз съм Тереза от Покатело, щата Айдахо.
Искам да ви кажа, че много се радвам, че ви има,
защото бях похитена миналия септември.
Време е за закуска.
Опитах се да говоря с кого ли не за това.
Живея на лошо кафе
и застояли сладки от автомата.
Thank God you're on the air.
Да?
Момичето току що се появи отново на екрана.
Северна Дакота, Бенсън Каунти, близо до Бринсмейд.
- Програмата работи. - Благодаря.
Майка ми често ми пееше.
Предимно от фолклора,
за неща, които е харесвала като малка.
Имаше една песен, наречена: "Further Along",
която винаги ме караше да се почувствам по-добре, когато бях тъжна.
"С течение на времето ще разберем повече за това.
С течение на времето ще разберем защо е така.
Горе главата, братко. Радвай се на слънчевата светлина.
Ще разберем всичко за това малко по малко..."
Когато се замислиш твърде много върху нещата от живота,
песен като тази може да ти помогне много.
Когато я намерим, ще си го иска.
Ще се зарадва, че си и го донесла.
Благодаря за книгата.
Помислих си, че след като ти свалиха това от главата,
ще можеш и сама да я четеш, ако поискаш.
Аз пък се надявах, че ти ще продължиш да ми четеш.
Разбира се, с удоволствие.
Аз, също.
Може ли да те питам нещо?
Да.
Наистина ли ще дойдат за теб?
Не знам.
Най-вероятно.
Това трябва да се види.
"Минаха три-четири месеца,
дойде зима.
Аз ходех горе-долу редовно на училище,
научих се да сричам, да чета и да пиша по малко,
а по таблицата за умножение знаех
# Just before it gets dark #
# When the light still hangs in the sky #
# The day's not quite come #
# All its promises still in your own eyes #
# Between the time your mother calls #
Благодаря.
# And the time you put the ball away #
SOLDlER: "But before the cold weather, I used to slide out...
# There's a lifetime to be lived #
# And a world where every dream is here to stay #
# Just before the night comes #
# And you run back to the safety of your world #
Сигурен ли сте, че никога не сте чували за "Фуражи и смески Уолингтън"?
Не, съжалявам.
# Just before it gets time #
Да не би да питате за Уолингтън?
Да.
Хари Уолингтън, тръгна си разорен през 1975.
'75?
Имаше място край Бринсмейд.
Често спирах там, когато се връщах от риболов с момчетата.
Добри цени, качествени продукти.
Поради какво млада двойка като вас се интересува за магазин,
който е фалирал още когато сте били в пелени?
Благодаря.
Благодаря много.
# Well, nothin' lasts forever #
# But those moments keep forever far away #
Ти не спомена, че календара е стар.
Съжалявам, суперспособностите ми малко са поръждясали.
Ще я намериш, Лиса.
Отиваме в Бринсмейд.
От там ли сте?
Не. Ще ходим при един болен братовчед.
Бринсмейд бе евакуиран.
Ще намерите роднините си в гимназиалния салон в Лийдс.
Евакуирани? Защо?
Токсично изтичане. Един камион се удари във влака.
Какво е изтекло?
Не ми казаха. Само ми казаха да отпращам колите обратно.
Не ви ли е страх, че стоите по посока на вятъра?
Обръщайте и си заминавайте, както ви казах.
Ще намерите роднините си в Лийдс.
Движение. Хайде.
# Hold on tight #
# And I promise you, baby #
# It'll all be all right #
# I promise you, baby #
# It'll all be all right #
Къде са те, а?
Свалиха това нещо от момичето още миналата вечер,
а те къде са?
Когато бях в Афганистан миналата година, точно това правихме - седяхме и чакахме.
Да идвам и да ме трепят. Не ми пука вече.
Само да не ме карат да седя тук и да си мисля какво може да се случи.
Щяха да те загубят в Аламо, приятелю.
През първия ден от обсадата
трябваше да съм първия, който да мине стената.
Какво му има на момичето, Пиърс?
Ти беше с нея.
Тя е специална.
И какво и толкова специално?
Трябва да сте в една стая заедно.
Ще сметнете това за много странно.
Ние сме на майната си, чакайки да се призми летяща чиния.
Какво по-странно би могъл да ни кажеш?
Разказвал съм ви за майка си,
колко добра готвачка беше, за сладките, които приготвяше.
Слушали сме ти историята.
Майка ми умря през 1998 г.
Започваш да ги забравяш след като умрат.
Любимите ви хора.
Спомените ти за тях
започват да избледняват.
Нямам предвид всичко. Помня рождените дни,
пикници и разни подобни неща.
Виждам ги все едно са пред мен.
Четях на Али,
за да мине времето.
Тя е едно уплашено малко дете,
на което му липсва майка му.
Също както и на мен ми липсва моята.
Книгата, която чета,
ми я четеше майка ми.
Имах усещането, че майка ми беше с нас.
Това се опитвах да ви кажа.
И ти го приписа на момичето, а?
Казах ти, че трябва да си с нея.
Не може да се обясни с думи,
но ако прекарате известно време с нея, ще разберете всичко.
Мога да ви го обещая това.
Благодаря.
Съжалявам, че така се получи.
Трябва да почистят изтичането,
и ще може да се ловува до няколко седмици.
Няма никакво токсично изтичане.
Откъде знаеш?
Защото работя на тази железопътна линия от деветнадесет години.
Знаеш ли какво прекарват по тази линия?
Дървен материал и стомана.
Нищо друго освен дървен материал и стомана.
Бях горе на Кренбъри лейк
с Майкъл и Тони,
и се опитвах да им обясня малко от моята философия
за живота в гората.
Няколко приятелчета от Гранд Форкс,
жадуващи да убият нещо преди да е свършил уикенда,
А аз се опитвам да им обясня,
че това не е никакъв лов.
Тази история има ли някакъв смисъл
или е като епизод от "Дързост и красота"?
Смисълът е, че тримата седяхме около лагерния огън,
докато им обяснявах философията си,
и изведнъж се появиха военни джипове, няколко войника слязоха от тях
и ни казаха да се връщаме обратно в цивилизацията.
Заради изтичането.
Токсично изтичане. Ако въобще имаше такова,
трябваше да кажат да евакуираме цялата околност
и тогава да си продължат работата.
Но не и тези.
Просто си стояха там
през всичкото време докато си събирахме лагера,
и след това ни последваха
по целия път, докато излезем от гората.
Извинете.
Търся г-н Клейтън.
- Ето там е. - Това ли е?
Благодаря.
Вие ли сте Клейтън?
Не, Клейтън е баща ми. Аз съм Дюи.
Бихме искали да ви наемем.
Водач ли си търсите?
Казаха ни, че вие сте най-добрият.
Вие двамцата искате да половувате, а?
В определен смисъл, да.
Е, нямате късмет. Затвориха ни.
Проклетото правителство ни изгони от собствената ни гора.
Знаем това.
Но си имате някаква причина,
заради която искате да отидете там, а?
Защо не дойдете в офиса ми?
Какво толкова има в тази гора,
че вие двамата сте толкова нетърпеливи да отидете на лов там?
Дъщеря ни.
Загубила се в гората?
Не. Тя...
Военните я държат.
Това има ли нещо общо
с мнимото токсично изтичане?
Да.
И казвате, че ви е дъщеря?
Екипировката долу е на двама млади ловджии,
които трябваше да водя днес.
Обещах им да им я изпратя, така че ми я оставиха.
Сигурен съм, че няма да се върнат.
Ще я прибера в гаража при гирите
ските за пресечена местност и ракетите за тенис.
Добре ще е да я пуснем в употреба преди да я прибера.
Става доста студено вечерта,
но със спалните чували
ще оцелеете.
Има само една ферма на този път.
Никой не живее там от двадесет и пет години,
така че ако ще държат някого наоколо,
това ще да е мястото.
Сега...
Водил съм всякакви хора.
Ловци, такива като вас.
Нещата са съвсем различни тук.
Но ако търся яребици,
щях да съм със съвсем друга екипировка,
отколкото, ако бях на лов за елени или лосове.
Не е нужно да ми казвате каквото и да било,
но в един момент ще трябва да ми кажете
какво точно трябва да търся.
Просто ги огънете и ги разклатете.
Лека нощ.
Май е време да си лягаме.
Няма да и сторят нищо лошо, Лиса.
Те твърде важна за тях.
# Just before it gets dark #
# Before you grow #
# Before you're too old to pretend #
# Just before it gets dark #
# And you know your dreams will not come back again #
# Hold on #
# Hold on tight #
# And I promise you, baby #
# It'll all be all right #
# I promise you, baby #
# It'll all be all right #
Уилямс.
Уилямс, спиш ли?
Вече не.
Кийл кара нощна смяна при момичето.
Ще ни пусне да я видим? С нас ли си?
Да.
Добре.
Да вървим.
Това е глупаво. За военен съд е направо.
Ще сме вътре само десет минути.
- Никой няма да ходи на военен съд. - Така ли?
Това момиче ще доведе същества от космоса.
Най-малкото, което може да направим, е да я видим с очите си.
Здравейте.
Ние нещо се чудим...
...какво толкова става.
Да.
Не съм съвсем сигурна.
Аз съм важна за...,
как им казвате - извънземните?
Да, обикновено.
Добре, за извънземните.
А генералът ви мисли, че те ще дойдат за мен.
Вече знаем за това.
Защо си толкова специална за тях?
Те са ми другото семейство.
Какво имаш предвид?
Аз съм част от тях.
Наистина ли?
Но ти изглеждаш като едно малко момиче.
Може би те не са толкова различни, колкото си мислите.
Може ли да ви питам нещо?
Разбира се.
Ядосани ли сте им?
Но ще се биете с тях, все едно?
Такава ни е работата.
Възрастните сте странни.
Тридесет и шест часа. Нищо от планината Шайен,
нищо от НОРАД, нищо в небето.
По дяволите!
Знаех си, че това ще е провал.
Аз съм генерал с четири звезди.
Служа на родината си от тридесет години,
а сега стоя насред земя, забравена от Бога
с деветгодишно момиче?
Едно нещо ще ти кажа.
Ще накарам този доктор Уейкмън
да оближе пода за това.
Няма да съм единствения, който да поеме вината.
Ще ми кажете ли къде по дяволите сгрешихме?
Имате си теория, нали?
Те са горе в кораба си, тревожейки се за момичето
и веднага щом свалим това чудо от главата й,
те ще се появят тук.
Възможно е да сме сгрешили.
Добре е, че си признавате.
Генерале, говорим за извънземни тук.
По определение, техните мотиви, тяхното поведение,
са си извънземни.
Колко дълго ще чакаме?
Това зависи изцяло от вас.
Да знаете петбуквена дума за "идиот"?
Цялата ни култура е изградена на страха от смъртта.
Никой не иска да говори за това,
всеки се преструва, че това няма да се случи.
Ето такива вегетарианци
са се нароили наоколо.
"Ако не трябва да изям това малко същество, то никога няма да умре."
Глупости.
Никой от вас не е бил на лов преди, нали?
Бил съм веднъж, когато бях на четиринадесет.
Живеехме в Уисконсин.
Не ми хареса. Почувствах се ужасно.
Така и е трябвало.
Това е част от лова.
Да разбереш какво ти струва, за да останеш жив.
По-добре да продължаваме.
Както изглежда, ще се стъмни преди да стигнем до...
Момичето ви трябва да е много специално.
- Как сте? - Добре съм, госпожо.
Какво има там?
Токсично изтичане, г-жо.
Това ли са ти казали?
Да, г-жо.
Трябва да ме пуснете да мина. Трябва да говоря генерал Биърс.
Имате ли пропуск?
Имате ли някаква идея какво точно е разлято там?
Не, г-жо. Нямам.
Трябва да ме пуснете.
Имам важна информация, която генерал Биърс очаква.
Няма да ме пуснете, нали?
Не, г-жо.
Не бих мислила така.
Следващият път просто ще премина през блокадата,
така че защо не ме арестувате?
Какво?
Арестувайте ме и накарайте някой да ме заведе при генерала.
Никой не може да влиза. Задържаме хората тук.
Добре, тогава ме задръжте
и кажете на генерал Биърс по телефона,
че Мери Кроуфърд има важна информация за проекта му.
Не мога да направя това без да има провокация, г-жо.
Ясно.
Ами това?
Няма да дойдат нали?
Казах ти, че тя притежава сила, нали?
Може би не се притесняват за нея,
може би си мислят, че може да се оправи и сама.
Не знаете как да се откажете, нали?
На блокадата
сте казали на един от войниците ми, че имате информация за мен.
Излъгах.
Кучи син такъв.
Да не си си помислил, че ще оставя теб и генерала
да ми отнемете проекта?
Копеле.
Продаде ме при първа възможност.
Некадърно копеле!
На блокадата. В багажника.
Закарайте я някъде, където няма да може да нарани никого.
Влечуго.
Женски ми ти работи, а?
Знаят как да си изливат гнева.
Баща ми си мислеше, че те могат да правят опасни неща,
защото се нуждаеха от него. Така са го запазили жив.
Веднъж се погрижиха за мен.
Защото са се нуждаели
да бъдем заедно.
Защото са се нуждаели от Али.
Именно.
Така че те няма да позволят да и се случи нещо.
Не можем да сме сигурни. Те не са богове, Чарли.
Не са. Но ни превъзхождат много, така че те са като богове.
Не знаем какво искат от Али и защо го правят.
Обзалагам се, че не биха преминали през всички тези неприятности,
само за да им я оставят в ръцете на тези хора.
Мисля, че нищо няма да и се случи.
Ще намеря Али и ще направя всичко по силите си, за да й помогна.
Няма да разчитам на тях за нищо.
Ей!
Окей.
Трябва да говоря с г-жа Кроуфърд.
Поверително е.
Можеш да изчакаш ей там.
Слушам, сър.
Отвори го, нали?
Дядо ми намерил това в Пайн Лодж.
На мястото на катастрофата.
Никога не съм мислил, че баща ти е бил толкова умен.
Може да бъде много ефикасно, когато те лъжи глупав човек.
Намерих няколко вестника с такива надписи в тях,
когато се изнасяхме от Грум лейк.
Попитах баща ти за тях,
но не ми каза нищо.
Стоях там с баща ти и му казах, че съм грешал
за телата от пожара в Розуел,
че са били предавател.
Казах му, че трябва да има и още нещо.
А той ме погледна така, сякаш нямаше никакви доказателства.
Трябва да му се възхищаваш за това.
Мери,
трябваше да остана с тях.
Не можех да допусна това да се случи без мен.
Разбираш ли ме?
Бих направила същото.
Знам.
Значи е това. Това е предавателят.
Ето с кое изпращат сигналите на имплантите.
А баща ти го е държал на скришно толкова дълго.
Това е нещо много повече от предавател.
Виждаш ли тези надписи
или както там им казват?
Изумително.
Не знаеш и половината още.
От този край насам
надписите са същите,
като онези, които си видял на копието от 1947 г.
Но от тази страна, в ето този ъгъл
са изцяло нови надписи.
Не ги е имало там преди.
Това нещо събира информация?
Сега знаем защо са го оставили.
То документира целия този експеримент.
От колко време е свален щитът?
От ден и половина.
И нищо не се е случило?
Имаме това, което е важно, имаме и момичето.
Ще бъде интересно да се види какво ще се случи,
ако двете бъдат събрани заедно.
Скоро ще се стъмни.
Ще мога да направя това.
Извинете?
Къде ходите до тоалетна тук?
Ходим отзад.
А жените?
Отивате отзад.
Май ще трябва да ме заведете?
Ще ви заведа.
Добре, да вървим.
Защо носите куфарчето?
Вътре са ми нещата.
Какви неща?
Не сте имали сестра, нали?
Не мога да се сдържам вече.
Ето там е.
Мога вече и сама.
Може ли да взема фенерчето ви?
Страх ме е от тъмното.
Няма проблем.
Благодаря.
"Ходехме за риба, на лов и така се препитавахме.
Честичко ме заключваше -
да иде до лавката при брода,
на три мили..."
Аз съм доктор Кроуфърд.
Генералът ме изпрати да прегледам Али.
Никой не ми казал за това.
Да, така е.
Трябва да изчакате отвън.
Всичко е наред.
Тя няма да ме нарани.
Плаках, когато Хък разбира, че Джим никога не му е казал,
че неговият баща е бил удавникът в реката.
Не бяхме стигнали до там.
Не трябваше да го казвам.
Съжалявам.
Наистина съжалявам.
Не мога да понасям, когато знам края на нещо.
Така нещата ми изглеждат толкова безсмислени.
Няма нищо.
Нямам много опит с деца.
Наистина няма нищо.
Имах усещането, че нещо такова ще се случи.
Ти си доста добра в това да познаваш.
Да.
Трябва да ти е изглеждало много странно,
да разбереш колко си силна,
какви неща можеш да правиш.
Само малко.
Доста те изплаших. Съжалявам.
Не съм искала да те плаша.
Не би ти пукало, ако го направиш.
Не е точно така.
Не съм от тези хора, които изпитват удоволствие
да плашат хората, да ги нараняват.
Но го правиш, нали?
Няма да дойдат, нали?
Не знам.
Може би е за добро.
Искаш ли да се прибереш у дома?
Да.
Това е нещо, принадлежало на дядо ми.
Кажи ми какво е написано.
Прочети ми го и ще те пусна.
Не можеш да го прочетеш, нали?
Кажи ми какво е написано.
Какво искате да ви кажа?
Не си играй на малкия Буда, скъпа.
Вземи проклетото нещо и го прочети.
Вземи го!
Олекна ми.
Какво стана?
Боже мой.
Е, това е.
Струва ми се, че сега е подходящият момент
да ми кажете за какво става дума.
Малко е трудно за вярване.
Пробвайте ме.
Чувал ли сте за катастрофата в Розуел?
На летящата чиния ли?
Баща ми е наполовина извънземен.
Неговия баща е бил единствения оцелял от катастрофата.
Дъщеря ни е зачената на борда на един такъв кораб.
Тя е от изключително значение за тях.
Една правителствена агенция я взе. Не знам защо са я взели.
Тя ви каза, че е доста трудно да повярвате.
Вярвам на всяка дума, която каза.
Какво сте направили на момичето?
Просто се запознахме.
Ако някой от тях опита да напусне района отново,
Застреляйте го.
Проблем ли има, вой...
Всички части! Целта се появи! Пригответе се!
Вижте мозъчната активност на момичето! Погледнете тази диаграма!
Не съм виждал подобно нещо досега!
It's like an REM cycle kicked into overdrive!
I've never seen anything like it!
SOLDlER: We got a sighting!
Издигане - 45 градуса!
Готови за стрелба!
Али трябва да е във фермата.
Трябва да я измъкнем оттам!
Лиса, чакай.
Ако се появиш там долу ще те застрелят.
Трябва да я измъкна оттам.
Лиса! Лиса!
Всички батареи, докладвайте! Край.
"Алфа" е готова.
"Браво" е готова.
"Чарли" е готова.
Всички батареи, в готовност!
Всички батареи, вземи целта на прицел!
Всички батареи, огън по моя команда!
Десет, девет, осем, седем...
Сър, ами малкото момиче?
- Пет, четири... - Трябва да я вземем.
- Спокойно. - Сър!
Успокой се, войнико!
Едно. Огън!
Отстъпление! Отстъпление!
Отстъпление!
- Мери!
Лиса. Лиса, чакай!
Не мога!
Ще престанете ли най-сетне!
Няма да си от полза за дъщеря си,
ако лежиш застреляна някъде из полето.
Знам друг път до долината.
Хайде. Хайде.
Внимавай къде стъпваш.
Да я вземем.
Придвижете се към периметъра на кораба.
Бъдете особено внимателни.
Мери, не!
Застреляй я.
Спрете!
Положение за стрелба!
Aah!
Тайминг: ALIEN